Det första mordet skedde innan jag föddes.
Ni lever i våra hjärtan
Mördaren kallade sig "Clovehitch" efter sin favoritknop.
Vår stad levde i skräck.
Men för tio år sen slutade han plötsligt.
Varje år hölls en minnesstund för offrens vänner och familjer.
På den tiden tänkte jag inte så mycket på det.
Nån måste leda truppen.
Är det nån som vet varför?
För det första, för att hålla takten. För det andra...-Kom här.
På min tid gällde "flaggan upp och axlarna bak".
Dra tillbaka axlarna. Så ja.
Om det blåser, vad gör man då med den andra armen?
- Håller flaggan stadig. - Precis.-Ni två, kom här.
På varsin sida. Ert jobb är att hålla emot.
Så här. Axel mot axel. Ni håller ihop formationen-
- eftersom flaggbäraren både bär flaggans tyngd och kämpar mot vinden.
Mycket bra. Snyggt jobbat, slå er ner.
Ta och ge dem en applåd.
Jag hade tänkt prata med dig, kompis.
Det har gått trögt på jobbet och farbror Rudys försäkring blir dyrare.
Jag kan inte skicka dig till ledarskapslägret.
Men det behövs för min ansökan. Rekryteraren sa det.
Jo, men vi får jobba på ditt avancemang tillsammans.
Det dröja bara lite längre innan du får flyga i ljudets hastighet.
Låt mig ta den där. Jag fixar det.
Åh nej, nu har vi honom!
Du må bli längre men jag kan ändå spöa dig.
- Sluta. - Säg det.
- Jag ger mig.
AMY Klar :)
Jag gillar din bil. Jag får ingen av pappa förrän jag fyller 18.
Eftersom "tonårsförare orsakar flest dödsolyckor".
Jo, det låter väl vettigt...
Du...
Jag gillar dig.
- Du gillar väl mig också? - Ja.
- Hur skjuter man tillbaka sätet? - Det finns en spak därnere.
Vad är det här?
- Var hittade du den? - Där.
Va?
Herregud... Är det sånt du gillar?
Nej! Jag vet inte ens var den kom ifrån.
- Det är ju din bil. - Ja, men den här är inte min.
Det är säkert! Den är inte min. Det där är ju äckligt.
- Förlåt. Vill du fortsätta? - Nej, det börjar bli sent.
Jo...
JESUS ÄLSKAR MIG
Titta vad lång du börjar bli.-Hon är längre än Tyler i den åldern.
Det är tillväxthormonerna jag har i smeten.
- Skynda dig, Tyler! - Förlåt, mamma.
Ännu en till mig. Sen var det klart.
Amen. Nu äter vi.
- Hinner du hämta farbror Rudy? - Jag hittar inte mina nycklar.
- Tyler, har du sett dem? - Vi har brådis, så proppa i er.
- Det är gott. - Delikat, eller hur?
Om du säger det, så.
Hej, Rudy.-Raska på. Blir vi sena får din mamma spader.
Så där, ja.
- Såg du henne? - Amy?
Nej, hon. Hon är här igen.
- Vem bryr sig? - Vad håller hon på med?
- Planerar en kyrkskjutning, eller? - Lägg av.
Hon är inte kristen. Hon är sjuk. Jag känner igen henne från skolan.
Hon skriver samma uppsats om morden vartenda år.
- Är du kär i henne, eller? - Det där var vidrigt.
Hon gjorde det med fem fotbolls- spelare för att hennes mamma stack.
Vi borde be för henne. Eller ringa polisen.
- Tyler, du får prata med Billy sen. - Vi ses.
Kom ihåg att den tro som Daniel uppvisar är den sorts tro-
- som överlever i babylonisk fångenskap.
Daniel levde hela sitt liv i Babylon som lekman...
Är det sant?
Lägg bort den där, tack.
Han ägnade livet åt Babylons politik. Det var en mycket fientlig värld.
- Varför klipper inte pappa kuponger? - Han har sina egna hobbyer.
Vad tyckte du om gudstjänsten idag?
Alla pratar om dig, ditt PERVO
- Du är beroende av den där. - Jag måste få se det där.
- Jag måste bara se vem som messar. - Vad är det som är så viktigt?
Inget. Strunt samma.
Pervo...
- Vad är det frågan om? - Följ inte efter mig.
- Handlar det om fotot? - Jag messade en jag litade på.
Jag vet inte ens var det kom ifrån. Det låg i pappas bil.
Vet du vad folk skriver på min profil? Sen dyker du upp här!
Jag svär att det inte var mitt! Tro mig. Du måste berätta sanningen.
Du tänker väl berätta?
Vad gjorde du som retade upp alla dina små vänner?
- Nån sprider falska rykten om mig. - Tonårsdramatik.
Det måste kännas tufft.
Jag har hört talas om dig. Du gillar såna sjuka grejer.
Jag har hört talas om dig också, pervo.
Vad är det som pågår här? Vad tror ni att det här är?
Vad tror ni att det här är, busfrön? Vill du dansa med mig?
Hoppsan! Pip iväg.
Ha den äran, Susie...
NORA-LUCKYS FAVORIT
Tyler, ge mig ett handtag!
Tyler?
mord
Nora Devlin
CLOVEHITCH OFFER #8
- Vad gör du? - Jag gjorde färdigt lite läxor.
Jag är väldigt besviken.
- Mamma... - Gå och lägg dig.
- Men mamma... - Gå och lägg dig, Tyler.
Ja, ma'am.
Mamma säger att vi måste ta ett snack.
Slå dig ner.
Vår hemlighet. Bara för karlarna.
Jag har undanhållit en annan hemlighet också, grabben.
Jag vet att du tog min bil häromkvällen.
Mamma gillar inte att du kör, men du är gammal nog att få smita ut ibland.
Först måste vi dock redo ut några saker som kanske förvirrar dig.
- Som det du tittade på, på datorn... - Jag tittade inte på nåt.
Okej.
Sex.
Nu har jag sagt det.
Du vet att vi är skapade som Guds avbilder.
Det innebär att våra kroppar är heliga och inte får skändas.
Förstår du vad det innebär?
Men män som du och jag kan få tankar...
Tankar som bara poppar upp i våra huvuden.
Har du nånsin fått såna? Tankar om flickor?
Jag fattar. Tro det eller ej, men jag har också varit 16 år.
Så vi hamnar i en liten knipa, inte sant?
Vi har Gud på den här sidan och en sexgalen apa på den här.
- Hänger du med? - Inte egentligen.
Så här ligger det till.
Det är okej att ha tankar. Det är bara fantasier.
Gud kommer att titta åt andra hållet. Han är upptagen. Men inga bilder!
Är det förstått?
Fantasier är okej, för de är inte verkliga. Det är bara dumheter.
Man kan inte styra vad som dyker upp i huvet.
Tänk om en tanke poppar upp just nu? En dålig en, som typ...
Som att ta ett verktyg och bara-pang!
Man skulle aldrig göra det på riktigt, eller hur? Aldrig.
- Det är bara dumheter. - Ja, dumheter.
Så där ja. Vi gjorde det.
Det jobbiga samtalet med pappa är över.
BILTVÄTT
- Kan vi prata om en grej? - Jag är upptagen.
Det tar bara en minut.
Den där grejen Amy såg... Det är inte som du tror.
- Jag vill inte tänka på det. - Jag gillar inte alls sånt.
Men den visade mig nåt hemskt som jag inte kan få ur skallen.
Det är nog inte sant men jag måste prata med nån...
Stopp. Jag vet vart du vill komma och jag vill inte prata om det.
Det är en synd. Och du har ett val.
- Billy, lägg av... - Det är ett val.
Vad fan förföljer du mig för?
- Du minns väl mig? - Pervot Tyler.
Hur går det med pervandet?
Varför läser du jämt tidningen utanför kyrkan?
Jag gillar dåliga nyheter.
- Okej... - Och jag får sitta var jag vill.
Ska inte såna som ni vara vänskapliga och givmilda?
- Jovisst, det är ingen fara. - Toppen.
Visst vet du saker om Clovehitch? Kan jag få ställa några frågor?
- Jag såg en hemsk hemsida och... - Jag fattar.
Du hörde ryktet om mig och killarna i fotbollslaget.
- Så du tänkte... - Nej!
Ingen fara. Jag är en slampa och du ett pervo. Vi är skapta för varann.
- Lägg av. - Du är så allvarlig.
Ingen kommer att få veta. Det är bara du och jag här.
Hala fram den. Få se vad du har att komma med.
- Jag jävlas med dig! - Jag vet.
- Gör du? - Vänta...
Jag vill bara höra om Clovehitch. Om de misstänkta...
- ...och hur du kunde utesluta vissa. - Varför det?
Varför bryr du dig plötsligt om det? Försöker du omvända mig?
- Är det för att få ett scoutmärke? - Nej!
Det har bara fastnat i huvet på mig.
Jag var på minnesstunden häromdagen. Jag kände ingen av dem, men ändå...
Att prata med dig om det kanske hjälper.
- Inte vet jag, jag är nog bara dum. - Det är inte dumt.
Kom hit efter klockan tre.
Jag ska hjälpa dig.
Ta med kakor.
- Kan jag hjälpa dig? - Ursäkta, jag söker Kassi.
Jag tog med kakor.
Kassi, din lille vän är här.
- Jag trodde inte att du skulle komma. - Din mormor är intressant.
Hon är inte min mormor, dumskalle. Hon jobbade för polisen.
Hon kopierade alla deras dokument och skrev den här boken.
Sätt dig.
Här är allt om hans tio kända offer.
Offer nummer åtta, Erica Lytle. Hon var lärare i femte klass.
Clovehitch visste när hon skulle vara ensam.
Det är rätt otäcka bilder.
- Tog de några polaroidbilder? - Nej, allt är digitalt. Hurså?
- Är det här alla bevis? - Det finns inte så mycket.
Varken fingeravtryck, blod eller sperma. Bara repfibrer.
Och det här från offer nummer fyra, Sasha Peterson.
Upphittat utanför kyrkan. Hon brukade aldrig gå dit.
Bevakade du vår kyrka för att eliminera misstänkta?
Nej, det har polisen redan gjort. Jag använder FBI:s metoder.
- Jag ska utnyttja hans svaghet. - Vilken är?
Han är galen. Alla mördare har en metod knuten till hans psykologi.
Som ett fingeravtryck. Titta.
Han använder samma ingång, samma rep på liken-
- och det dubbla halvslaget som är hans signatur.
Han hånar polisen. Offren är troféer. Det är noggrant och planerat.
Jag ska använda "fingeravtrycket" för att koppla honom till andra fall.
Jag tror inte att han har slutat. Det finns nog fler än tio offer.
- Men han har ju slutat. - Seriemördare kan inte sluta.
Den här eller den här?
Jag funderade på att göra lite volontärarbete.
Jaså?
Kanske ge lite läxhjälp på eftermiddagarna.
- Var då? - Borta på St. Josephs.
Jag pratade med Billys vän Martin. Han går där.
Ni träffade honom för några år sen. Vi donerade till deras matinsamling.
Det var generöst. Men bara på eftermiddagar. Kvällar är familjetid.
Ja, ma'am.
- Nej! - Gin.
- Fuskis! - Vad sägs om det?
Hata mig inte för att jag är vacker.
ORTSBO FUNNEN MÖRDAD
"CLOVEHITCH" SÄGER SIG HA DÖDAT 4
CLOVEHITCH ÄR TILLBAKA
KÄNNER DU CLOVEHITCH?
Du kan lura din mor, men inte mig.
Vem besökte du när du skulle ge läxhjälp?
Min son har skaffat sig en flickvän.
Du vet alltså om det?
Problemet är att du ljög för din mor.
Jo, men vi...
- Vi pluggar bara, det är allt. - Minns du vad vi pratade om förut?
Hennes mormor är där. Det är inget sånt.
Jag vet. Vi säger så här: Mamma behöver inte få veta att du ljög-
- men hon måste få träffa flickan. Bjud hit henne på middag imorgon.
- Det är nog ingen bra idé. - Mamma får laga sin gryta.
Ja, sir.
Vill du komma på middag hos oss ikväll?
- Nej. - Mina föräldrar vill träffa dig.
Varför det?
- De tror att vi dejtar, och... - Stopp och belägg!
Va?! Du vet väl att vi inte dejtar?
Javisst, självklart.
Givetvis inte. Jag tänkte bara... De vet att vi umgås.
- De försöker väl inte omvända mig? - Prata bara inte om Clovehitch.
De förstår sig inte på sånt.
- Prata inte om nåt överhuvudtaget. - Toppen, då kommer jag definitivt.
Jättegod tilapia, älskling.
- Så var går du i kyrkan, Kassi? - Jag går inte i kyrkan.
Pappa är oftast bakis på söndagar och mamma stack när jag var liten.
Jag är i grunden ateist, men funderar på att börja med wicca.
Wicca? Det har jag hört talas om. Det är inte svart magi, utan...
- ...en naturbaserad, andlig... - Mamma, hon skojar bara.
Den här familjen har inte din humor. - Kyrkan ligger på andra sidan stan.
Jag hörde att du brukar besöka en gammal dam.
- Hon är en pensionerad... - Hennes mormor Mavis.
- Hon är pensionerad banksekreterare. - Tyler, låt henne svara själv.
- Var han likadan när han bjöd ut dig? - Nej, inte alls.
Han var jättesmidig. Jag märkte knappt att han frågade.
Jag vet nog vad du menar. Den här var likadan.
- Jag fick praktiskt taget fria själv. - Lägg av!
Jag hade både ring och tal och gick ner på knä. Du överdriver.
Du skötte dig utmärkt.
Mr Burnside, ni lär visst Tyler och alla de andra om camping, att tälja-
-och att knyta knopar?
Det handlar inte bara om utomhusaktiviteter numera.
Nu finns det märken för dataprogrammering-
-fotografi och allt möjligt.
Men visst gillar jag att tälja och knyta knopar.
- Hur många knopar kan ni? - Kan vi prata om nåt annat?
- Det här är rätt trist. - Det var hon som frågade.
Jag ber om ursäkt för mitt dåliga skämt.
Jag gillar att umgås med Tyler och vill inte ge dåligt intryck.
Jag blir bara nervös och säger fel saker. Jag ber om ursäkt.
Ingen fara, raring. Och du behöver inte vara nervös.
Du är den bästa unga damen som han har låtit oss träffa.
- Och även den enda... - Don!
Jag är ledsen för fiskgrejen. De vet nog inte ens vad en vegan är.
Stanna bilen.
Vad är det?
Tror du att din pappa är Clovehitch?
Du skulle se din min!
Det är inte din jävla farsa!
- Din pappa? - Han har bilder.
Bondageporr-grejer.
Det är därför alla tror att jag är pervers.
Det fanns mer i hans privata bod. På en stod det till och med Nora.
Jag tror att det var Nora Devlin. Bredvid stod det "Luckys favorit".
- Jag menar allvar. - Lucky?
Inte fan är din farsa Clovehitch bara för att han gillar skum porr.
Han är bara kinky.
Jösses...
Kom igen, nu åker vi. Trodde du att vi skulle hångla? Kör.
Men titta vem som kommer! Den store charmören har återvänt.
Dansa med mig.
Ikväll uppvisade du knep som jag aldrig nånsin har skådat förr.
- Vad i helsike gör du här?! - Lucky fastnade i skallen på mig.
Jag kunde inte sova, så jag gick igenom allt igen och hittade det.
Offer nummer fem fick en lapp i brevlådan veckan innan mordet.
Gissa vad det stod?
Den är borta.
Vi sticker.
Låt mig titta.
- Är du säker på att det stod "Lucky"? - Jag vet inte.
Jag känner nåt.
- Jävlar... - Vad är det?
Ser det där ut som din pappas handstil?
Jag vet inte.
Var är det här?
- Pappa vaknar snart. - Kom till Barbara så fort du kan.
Låt honom inte veta att du vet.
Mår du bra?
- Mår du bra? - Ja då.
Tyler?
- God morgon, solstråle. - Hej, pappa.
- Vad är klockan? - Nästan sju.
- Jag ville komma iväg tidigt. - Va?
Vet du vad vi inte har gjort på ett tag? Campat, bara du och jag.
- Idag? - Ja.
Vi kan ha lite kul, bara far och son. Och fixa ditt skyttemärke.
Det hade varit toppen, men jag mår inget vidare.
Jag fixar lite flingor. Klä på dig.
- Vart ska vi? - Vi är nästan framme.
Har du berättat för nån?
- Vad pratar du om? - Tyler...
Jag vet att du har varit i skjulet och i krypgrunden.
Du inkräktade på mitt privatliv.
Bristen på respekt är verkligen oroväckande. Du vet bättre.
Det sitter ett lås på dörren av en anledning.
Det du hittade i lådan var inte mitt.
Vems är det?
Rudys.
Farbror Rudy?
Sanningen är, och jag skäms för att säga det...
Jag var intresserad av såna bilder som du hittade i bilen-
- med det var länge sen. För åratal sen.
Rudy var likadan, men mycket, mycket värre.
Jag visste det sen vi var barn, men ändå...
När jag hittade prylarna i hans husvagn sa jag:
"Rudy, du måste överlämna dig till polisen."
Men sen försökte han ju...
Du vet.
- Jag trodde det var en bilolycka. - Det var det. Han körde av vägen.
- Varför har du de där grejerna? - Jag tänkte bränna dem.
Jag svär att jag tänkte bränna dem.
Men offrens familjer...
De har rätt att veta.
Men sen blev det aldrig tillfälle. Susie föddes, nåt annat hände...
Jag var tvungen att tänka på vår familj och era barn.
Skulle jag utsätta er mamma för det? Till vilken nytta?
Det skulle inte återuppväcka nån.
Men det framstår ju som att det var du.
Kompis...
Det är allt jag kan säga.
Förutom att jag vet att du vet...
...att det inte är jag.
Det är inte jag.
Jag är bara så...
Jag är bara så jäkla lessen att du skulle behöva uppleva det där.
Jag klantade mig.
Jag försökte skydda min bror.
Vi måste ge det till polisen. Eller förstöra det.
Men du måste bestämma dig.
Att knyta knopar exemplifierar kunnandet och styrkan-
- hos en grupp eller familj. I repet vävs fibrer samman-
- och knopen får dem att samverka mot ett gemensamt mål.
Råbandsknopen inom första hjälpen är en symbol för att hjälpa andra.
Åkte du och campade? Jag var förbi och din mamma sa det.
- Pratade du med mamma? - Jag trodde att han kommit på oss.
- Han ville bara campa. - Bra, för jag listade ut det.
- Det finns en håla under ert hus. - Var du där?! Hittade du nåt?
- Nej. - Det är inte han.
Jag frågade om bilderna och allt och han förklarade.
- Hur förklarade han ritningarna? - Det är bara en fantasi.
- Och Lucky? - Jag måste gå in igen.
- Tro mig, det är inte han. - Vem är det, då?
Du vill inte tro på det, men det här hände faktiskt!
Jag vill inte göra det här nu!
- Vad håller ni på med? - Gå in, Billy. Ge mig det där.
Ni är ju vidriga! Det här är helt depraverat!
- Kom ut ur garderoben, hörru. - Dra åt helvete, slampa!
- Släpp mig! - Sluta!
Du grabben, jag har bara en fråga till dig.
Var är Tyler Burnside?
Va?
Var är Tyler Burnside? Den Tyler jag känner skulle aldrig ta till våld.
Okej, jag fattar. Pastor Randy, jag är Tyler.
Jag tappade bara humöret.
Du lär få en rejäl blåklocka.
Är allt som det ska hemma?
Ja då, bara bra.
FÖRLÅT
Jag älskar dig så mycket! Var försiktig.
Lugn, mamma. Det ska jag.
Du börjar bli så tung!
Jag ska bli så fet att du inte känner igen mig medan du är borta.
- Ha kul. - Tack för att du betalade, pappa.
Du har nog ändå lärt dig allt jag kan lära dig. Ha så kul.
Det ska jag.
- Allright, det är bäst jag går. - Min lille man!
- Jag älskar er. Vi ses snart. - Hej då!
- Jag lagade nog för mycket. - Då blir det mer åt mig.
- När kommer Tyler hem? - Inom två röda.
Hur länge är det?
Så sa mormor alltid till mig, men jag frågade aldrig.
- Du är en smart liten rackare. - Ska ni inte hälsa på henne ett tag?
- Visst vill du simma i mormors sjö? - Ja!
- Kan du ta ledigt? - Tyvärr, älskling.
Jag har fullt upp med jobb. Men ni kan ta en vecka eller två.
Jag tittar till Rudy och kommer upp sista helgen. Sen åker vi hem ihop.
Det skulle mamma gilla. - Vill du hälsa på mormor?
Allright.
Vi ringer henne efter maten och berättar att vi kommer.
Förlåt.
Det gör inget.
Är det nåt som bekymrar dig? Vill du prata om det?
Jag mår bra, jag bara...
Jag börjar bara bli gammal.
Jag borde kanske inte åka till mamma.
Det är ingen fara.
Kom här.
Du behöver inte oroa dig.
Aldrig nånsin.
- Kör försiktigt. - Hej då, pappa.
Hej då, gumman. Var en snäll flicka. Lyssna på mamma.
- Jag är klar innan dan är slut. - Strålande.
- Har du nånsin dragit ditt vapen? - Det kan jag inte påstå.
Inte? Jag har övat mycket prickskytte med den nya Gen-4.
Ett vackert vapen. Med den får man lätt god jaktlycka.
- Oj... Varsågod. - Jag kan ta en åt dig.
- Åh, tack. - Varsågod.
De är till min fru.
I DETTA HUS TJÄNAR VI HERREN
Hej, Kassi. Dig har vi inte sett på ett tag.
- Jag sökte Tyler. - Tyler? Jaha, ta och kom in.
- Vill du ha nåt att dricka? - Nej tack.
- Är Tyler hemma? - Sa han inte att han skulle på läger?
Jaså? Vi har inte pratat så mycket på sistone.
Vilken fin kamera. Är det riktig film?
Ja då. Visst tycker du om att fotografera?
Det var väl du som hade alla brottsplatsfoton...
- ...den där dan då de slogs? - Ja.
Får jag ta en på dig?
Säg "omelett".
"Omelett."
Vi får vänta och se hur det blir.
Vill du blåsa på det?
Hej, pappa. Okej, jag är på väg!
- Ursäkta, men jag ska träffa pappa. - Bara så där?
- Ska jag hälsa Tyler? - Nej, det var inget viktigt.
Förbannat!
Detta är en avgörande scen.
Sonen kommer till insikt och reser för att träffa sin far.
Och innan han ens når dörren ser fadern honom på långt håll.
I Skriften står det att fadern rusade ut.
För Gud lämnar alltid dörren till försoning öppen-
- men det är upp till oss att vrida på handtaget och träda in.
Så min fråga denna morgon lyder: Tänker ni öppna dörren?
Hursomhelst, mamma hälsar och vill att du tar med verktygen.
Hon har en massa små jobb åt dig. Och det är nån som vill hälsa.
- Hej, pappa! Jag älskar dig. - Det var allt hon ville säga.
Jag älskar dig också. Ring oss, vi saknar dig. Hej då.
Skrik inte. Det är ingen fara.
Var inte rädd. Jag ska inte göra dig illa.
Jag är efterlyst för ett bankrån. Förstår du?
Jag ska ta bort handen. Skrik inte.
Aj, min rygg... Jag drog nog sönder nåt på vägen in.
Det är ingen fara.
Jag rånade bara en bank och ingen kom till skada.
Men jag måste fly och behöver din bil. Du är väl försäkrad?
Jag behöver inga pengar. Ligger nycklarna i handväskan?
Den väskan?
Fan också...
Vi är strax klara.
Om du snackar med snuten ger jag det här till mina vänner-
- och då kommer de att söka upp dig, är det förstått?
Men det tror jag inte att du gör.
Hämta min väska åt mig.
Raska på.
Just det, en sak till...
Jag måste binda dig.
Jag lovar att inte berätta för nån...
Den här är laddad, fattar du?
Tjafsa inte, ryggen gör ont nog redan nu!
Ju fortare du blir bunden, desto fortare försvinner jag. Hämta väskan!
In i sovrummet.
Snabba på.
Sätt dig på sängen.
Här, gör det själv. Det behöver inte vara så hårt.
Sätt igång.
Sätt fart!
Nej, dumsnut. Inte så.
Jag gör det.
"Vill man få nåt gjort får man göra det själv." Så sa alltid min pappa.
Men han var en riktig skitstövel, vill jag lova.
Sträck ut händerna, tack.
Jag sticker härifrån om två röda.
- Det där var hårt. - Det är inte så farligt.
Lucky gillar ditt schampo.
Pappa...
Vad gör du här?
Är hon oskadd?
Du ska ju vara bortrest.
Åh, Tyler...
- Du borde inte se det här. - Pappa!
Vad lärde jag dig?
Man siktar inte med ett vapen om man inte tänker använda det.
Tänker du skjuta mig, grabben?
FÖRLÅT
Du får inte lämna lappar så där. Mina föräldrar kommer att hitta dem.
Jag gillar blåögat, det klär dig. Men du borde ha tagit bilderna.
- Skulle du inte sluta? - Jo. Kom upp.
- Det här är Nora Devlins hus. - Jag kan bara Clovehitch-ställen.
Jag vill gärna hänga med dig, men det får inte bara handla om Clovehitch.
Och särskilt inte om min pappa.
Okej, jag hajar.
Tror du ens på mig? Tror du verkligen på vad jag säger?
- Jag känner henne ibland. - Va?
Vi går in.
- Nej. - Kom igen.
Nej!
Kom igen!
Han kom in genom källaren.
Sen band han och torterade henne här.
Sen dödade han henne.
- Det var här de hittade kroppen. - Varför gör du det här?
Vad sa din pappa till dig?
Tyler!
Jag anklagar inte din pappa. Jag vill bara veta vad som hände.
- Det var farbror Rudy. - Han i rullstolen?
- Hur länge har han varit sån? - I tio år.
Det var därför han slutade.
Han sa att det var en bilolycka, men det var självmord.
Självmordsförsök.
Jag hittade nåt i hålan under ert hus.
Du sa ju att det inte fanns nåt där.
Det fanns repfibrer.
- Repfibrer? - Ja.
Det här är inte "CSI".
Du älskar att vara besatt av Clovehitch-
- eftersom det gör dig farlig och intressant, men allvarligt!
- Det här är min familj! - Han dödade min mamma.
Va?
Clovehitch dödade min mamma.
Jag trodde att din mamma rymde.
Jo...
När jag var fem kom pappa hem efter ett stort gräl med henne.
Både hon och alla hennes grejer var borta.
Vi hörde aldrig av henne igen.
Pappa säger att hon övergav oss.
Det är inte vad jag minns.
Jag minns en man som kom in och fick henne att gråta.
Att han band henne och stängde in mig i badrummet.
Och hennes skrik...
Jag vred på vattnet för att slippa höra.
Flera år senare hörde jag talas om Clovehitch...
...och jag visste. Men varken pappa eller nån annan ville lyssna.
Jag ville inte att det skulle vara han, så ingen trodde mig.
Vad hette hon?
Crystal.
Crystal Harper?
Hur vet du det?
Under huset...
...fanns det en låda med foton, smycken...
...och körkort.
Det var tretton stycken.
Tretton?
Var är de?
Det hade inte återuppväckt dem.
Och han är borta.
Vi var tvungna att skydda vår familj.
- Var är de? - Vi brände dem.
Förlåt.
Tror du honom?
Hyser du inga tvivel?
Snälla...
- Ha kul. - Tack för att du betalade, pappa.
Du har nog ändå lärt dig allt jag kan lära dig. Ha så kul.
- Din pappa var hantverkare, va? - Hurså?
Det förklarar varför inga av offrens hus bar spår av inbrott.
Farbror Rudy var också hantverkare.
- Vad förväntar du dig att få se? - Vadsomhelst.
Är man så sjuk måste man lämna ledtrådar.
Jag har levt med honom hela livet. Det finns inga.
Du kanske inte vet hur en normal pappa är.
Jag lär mig massor. Handledarna är hjälpsamma och allt har varit toppen.
Nu måste jag lägga på, mamma. Jag älskar dig också. Vi hörs.
- Han följer efter den där kvinnan. - Vilken?
Kvinnan i blå byxor. Han stirrar på henne.
Nej, han kommer att se dig.
Det här kommer inte att funka.
Vad har han för sorts mobil?
GPS-SPÅRARE
HJÄLP
Säg "omelett".
- "Omelett." - Vill du blåsa på det?
Hej, pappa. Okej, jag är på väg! - Ursäkta.
- Han lämnade huset. - Han ska till jobbet.
Vi borde vänta tills han smiter ut på natten, annars lär han se mig.
- Vems hus är det där? - Han jobbar nog bara.
Vi borde dra härifrån.
Kassi... Kassi!
Hörru, kom.
Han knöt den här. Jag såg honom.
Tyler.
Det är kvinnan från affären.
- Jag följer med dig in. - Nej.
Jag måste prata med honom ensam.
Pappa?
Kom.
Pappa...
Vad gör du här?
- Är hon oskadd? - Du ska ju vara bortrest.
Åh, Tyler...
- Du borde inte se det här. - Pappa!
Vad lärde jag dig?
Man siktar inte med ett vapen om man inte tänker använda det.
Tänker du skjuta mig, grabben?
Du måste överlämna dig till polisen.
Kassi? Gå och hjälp henne.
Hon manipulerar dig.
Grabben... Lyssna på mig.
Jag skulle aldrig skada någon.
Den här kvinnan och jag har en affär.
Vi är lite kinky, det är allt.
Jag vet att det är svårt att ta in, men din mor känner till alltihop.
Allvarligt?!
Om det här kommer ut skadar det bara mamma och Susie.
Sänk geväret. Ibland går allt bara snett.
Det är ingen fara, grabben. Hon tänkte skada nån.
Du och jag vet hur man handskas med vapen.
Jag litar på att du kan hantera eldvapen, men inte på henne.
Du måste sänka vapnet.
Låt oss inte bli en siffra i statistiken om vapenolyckor.
Ibland går allt bara snett.
Duktig pojke.
Jag är väldigt stolt över dig, grabben.
Väldigt stolt.
Du gör det rätta.
Kom ihåg...
Kolven först.
Du brukade tycka att det var jättekul.
"Kolven först."
Så ja.
Jag är inte arg.
Bara besviken.
SAKNAD DONALD BURNSIDE
Skynda dig, Tyler! Jag får inte bli sen igen.
- Då så... - Jag vill ha pannkakor.
Vilken tur, för gröt är pannkakor som Big Bird har spytt upp.
- Vad äckligt! - Raring, snälla...
- Kan du vara en snäll flicka idag? - Okej, mamma.
- Tack. - Ingen orsak.
- Tyler! - Jag kommer!
- Amen. - Amen.
Det finns ett jobb i Billys farbrors affär. Jag kan få några skift där.
Hallå?
Ja, det är jag.
Jag beklagar verkligen.
- Så vad ska vi göra nu? - Inget.
Polisen vägrar koppla det till Clovehitch.
Hon såg aldrig hans ansikte.
Det var ju det här du ville.
Mamma, jag vill inte gå och lägga mig! Snälla!
Snälla, jag vill att nån sover hos mig!
- Får jag sätta mig? - Javisst.
Polisen ville prata med dig.
Jag sa nej.
De...
De tror inte att det var en olycka.
Förstår du vad jag säger?
Tror de att...
Tror de att nån dödade honom?
Åh, jösses! Nej, Tyler!
Nej, de...
De tror att nån som var så erfaren som Don-
-inte bara skulle...
Ja, han hade sina problem. Men vi handskades med dem tillsammans.
Det sa jag till dem.
Det ordnar sig...
Det ordnar sig.
Hedersvakt, hissa trupp 22:s flagga.
Hedersvakt, hissa USA:s flagga.
Hedersvakt, utgå.
Mrs Burnside, vänligen överlämna gehänget.
Jag ber att få presentera den senast invalde i Ljusorden-Tyler Burnside.
Tack.
Vanligtvis brukar truppledaren säga några ord-
- men istället vill jag säga några ord om honom.
Donald Burnside, min far.
Vi såg alla olika sidor av honom.
För vårt samfund var han en ledare.
För vår familj var han en försörjare.
För mig var han en pappa.
Som truppledare hjälpte han många av oss att ta våra vapenmärken-
- vilket bara gör hans olycka ännu mer tragisk.
Sanningen är att hemska saker kan drabba goda människor.
Vårt enda försvar är att samlas, så som vi har gjort ikväll.
Det lärde pappa mig genom sitt sätt att leva sitt liv.
Låt oss minnas det. Hur han påverkade våra liv.
Pappa, om du hör mig...
Jag älskar dig.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com